TILL MINNE AV IRVING GRANT THALBERG...
...VARS SISTA STORA BEDRIFT VAR DENNA FILM
En stor nations själ uttrycks av dess mest anspråkslösa folk.
I denna enkla saga om en kinesisk bonde kan man finna...
...något av Kinas själ, dess ödmjukhet och mod...
...dess arv från det förgångna och dess löftesrika framtid.
Det var Wang Lungs bröllopsdag
Detta är den stora dagen.
Jaja, Lo. Jag är vaken.
Tyst. Tyst.
Du väcker ju far.
Varsågod, min vän.
Ta lite mer, för en gångs skull.
-Godmorgon, Lee. -Godmorgon, Wang Lung.
-Så idag är den stora dagen. -Den stora dagen.
Imorgon hämtar någon annan vatten.
Någon annan.
Jag vet, jag vet. Vem gör inte det?
Godmorgon.
Nå, sätt fart!
Var är mitt varmvatten?
Mina lungor är kalla.
Det är färdigt, far.
Jag är för gammal för att vänta på maten.
-Imorgon ger en kvinna oss mat. -Hon behöver också äta.
Vi har inget innan skörden.
Och utan regn blir det ingen skörd.
Te? Har du blivit galen?
-Te är som att äta silver. -Men idag är dagen, far.
Om kvinnan bringar tur behöver vi aldrig hungra mer.
Te. Slöseri.
-Tror du att hon är ful? -Fortsätter det såhär...
...vill brudgummarna snart se bruden före bröllopet.
Jag vill inte ha en ärrig kvinna. Eller en med kluven läpp!
Är du bondson eller inte?
Din kvinna ska arbeta, som din mor-
-och få barn som hon.
-Sex söner, som mina. -Ditt te kallnar.
Det är sant.
Fem söner dog i översvämningar och svält.
Men din mor arbetade med mig tills hon dog.
Nu vet jag, att hon var den enda. Den bästa en man kunde få.
Men jag ska säga dig något: Din kvinna är inte vanskapt.
Tack, far.
Nog med vatten för hela skörden! Måste du slösa så?
Jag har inte tvättat min kropp sen nyår.
Såhär kan du inte börja.
Te på morgonen, vatten, och all denna tvagning.
-Far... -Vad är det?
Det kanske kan förnöja dig att bjuda till fest ikväll.
-En liten fest. Bara den här gången. -Nej, nej, nej!
Att hålla fest banar väg för svälten.
Godmorgon, fader Wang. Det blir regn.
Det betyder otur att nämna det. Jag har inte sagt nåt om regn.
Här är lite uruselt vin åt brudgummen.
Det är för gott åt min son.
Det är bedrövligt vin.
-Var är brudgummen? -Han tvättar hela sin kropp.
-Är det min vän Wang Lung? -Ching!
Min son slösar med vatten innan regnet kommit.
Å, men regnet kommer.
Och vad är väl lite vatten för er-
-en man som snart ska få sonsöner?
Ynglingar och dårar liknar varann tills gudarna lär dem visdom.
Jag bjuder in några vänner till fest ikväll.
En mycket liten fest.
Om du vill komma, vore det en ära för min son.
-Ni växte upp tillsammans. -Ching!
ldag är den stora dagen!
Persikor! Köp! Ät!
De renar ert blod och er lever.
Sex persikor för två kopparmynt.
Vad nu, då?
-Jag är bonden Wang Lung. -Jaha, bonden Wang Lung. Vad?
Jag har kommit. Jag har kommit.
Jag ser det. Jag ser att du är en dåre.
Det finns... Det finns en kvinna, som...
Så det är du som är brudgummen.
Jag trodde du var langare. Varför har du en korg?
Ska du bära hem henne i den?
Brudgummen!
Han kommer.
Brudgummen. Han kommer.
Brudgummen.
-O-Lan! Brudgummen kommer. -Kom, O-Lan.
Han är här. Brudgummen.
Din dåre. Upp med dig!
Din bonde är här. Han luktar som ett helt stall.
Sluta kackla!
Är den din?
Öppna! Vi ser efter vad som finns däri.
Det finns en tjuv i varje kök.
När stal du dessa?
Min mor gav mig dem.
Spara dem åt dina egna snorungar. Plocka ihop dina trasor.
Frun. Köksslaven.
Denna kvinna kom till mitt hus som barn.
Föräldrarna var bönder-
-men under svälten sålde de henne till mig.
Hon är stark...
...och ska arbeta hårt i ditt hus och på dina fält.
Ta henne och använd henne väl.
Lyd honom, O-Lan.
Skänk honom många söner.
För hit er förstfödde son och visa mig honom.
Nå, gå då.
Ta lådan.
Färska persikor! Vårens första persikor.
De renar ert blod och er lever.
Persikor, färska persikor. Tack. Persikor...
De är dina. Du ska äta dem själv.
Ett träd ska växa av detta frö.
Låt honom vara. Men nog lagar hon bra mat.
Utmärkt mat.
Jag är en gammal man och har aldrig ätit sådan mat förr.
Nej, det är usel mat. Mycket dåligt tillagad.
Kvinnan kan inte laga mat alls.
Mina vänner...
...min gård ger knappt tillräckligt för att hålla familjen vid liv.
Men idag fröjdas jag åt att min brorson har välsignats så.
Ack, ungdomen! Så vacker den är...
...och så flyktig.
Brorson?
Å, förlåt mig.
Den stackarn är nybadad och rakad och hoppas att vi ska gå hem.
Nej, nej, nej, Er närvaro gör honom glad.
Då stannar vi till gryningen.
Må ni få många sonsöner.
Den förste får ligga i min säng. Han kommer att värma mig.
Sov gott. Sov gott.
Broder, din lycka är även min.
Brorson, nu när kvinnan ska arbeta i huset-
-kan du hjälpa din gamle farbror ute på fälten.
Tyvärr är jag...
-Godnatt. -Godnatt.
-Godnatt, kusin. -Godnatt, kusin.
-Godnatt! -Godnatt!
Godnatt.
Må natten bli lång.
Den ska växa.
Detta är god jord.
Och gammal.
Mina förfäder kom hit för länge sen.
De sover i den.
Min far plöjde den, och den tillhör mig.
Det bästa en man kan ha.
Nu tillhör den oss båda.
Det regnar.
Varför höjde du handen?
Var du rädd?
Rädd för mig?
Var de elaka mot dig i Stora huset?
Ingen ska vara elak mot dig här.
Jag väntar barn.
Det räcker för idag.
Vi berättar för gammelfar.
Varför är ni inte på fälten?
Hon väntar redan barn.
Så jag ska bli farfar?
-Jag ska laga mat nu. -Ja! Mat, mat, mat!
Jag vet ingenting om sånt här.
När ett barn ska födas, behövs en kvinna.
Det kanske finns nån i Stora huset.
-Någon du kände i köket. -Ingen därifrån.
Här finns ju bara två män. Det måste finnas nån i Stora huset.
När jag återvänder till det huset...
...är det med min son i famnen.
Han ska ha en röd rock och byxor med röda blommor-
-och hatt med en gyllene Buddha och tigerskor.
Jag ska gå in i köket, där jag slavade hela dagarna-
-och in i stora salen, där frun sitter med sin pipa.
Och jag ska visa upp mig själv och min son för allihop.
Minsann!
Å, jag...
Jag har inte hört dig säga så många ord...
...sen du kom till detta hus.
Varför är du inte ute på fälten? Vetet måste skäras!
Idag ska jag inte gå ut på fälten.
Titta, ovädersmoln.
Regn?
Vi förlorar skörden.
Vi får svälta i vinter!
Hämta oxen.
Skynda på! Lasta vetet!
Det haglar! Fortare! Fortare!
Hjälp far att lasta kärran!
Hur är det fatt? Är det barnet?
-Jag hämtar en kvinna. -Nej. Gå tillbaka ut till vetet.
Jag spelade enligt reglerna.
Javisst. Du förlorade helt enligt reglerna.
Naturligtvis.
Hur kunde jag veta vad han hade. Du kunde sneglat.
-Det gjorde jag. -Sen gav du mig fel tecken.
Se där. Vad var det jag sa?
Och du tvingar mig att spela medan detta inträffar!
-Är det en man? Är det en man? -En man!
Ett gossebarn har fötts.
Se! Vi har en son.
Ett gossebarn! Ett gossebarn! Jag har blivit far!
Och...och du har blivit farfar!
Ja, ja!
Jag skulle aldrig få min fru att arbeta så...
...när hon strax skulle föda.
Det är ovärdigt att säga det, men hon är en bra hustru.
Brorson, jag fröjdas med dig.
Det gör inget att jag miste vetet när jag hjälpte till med barnet.
Hör på honom!
Jag hämtar ägg, färgar dem röda och ger åt hela byn.
Alla måste få veta att jag har en son.
-Min son är nöjd. -Det var ett förskräckligt oväsen.
Nej, det var utmärkt oväsen.
Vad nu då?
Dessa kakor ska inte ätas upp.
Minsann.
Jag är fattig, men kan åtminstone vara hederlig.
Käre brorson, lägg detta fjäderfä till de små färgade kakor-
-som du inte har bjudit mig på.
De är ju en gåva till Stora huset.
Mycket dåliga för magen.
De passar bara rikt folk, om de inte är för rika för att ta emot dem.
De är inte så rika som du tror.
Verkligheten är ikapp dem i år.
-Det sägs att de säljer mark. -Säljer mark?
Jag hörde det av en agent på spel... På tehuset.
Får man fylla på sin kopp i detta överflödets hus?
Varsågod, varsågod.
Vad har jag inte tänkt på?
Gott nytt år, framgångsrike brorson.
-Må lyckan stå er bi. Adjö. -Adjö.
Vi kan köpa mark...
...av Stora huset. Mark att odla ris på.
Förlorar vi vårt vete har vi inga pengar.
-Det har vi inte gjort. -Men gränsen var fin...
...mellan dessa pengar och inget. Inte ens mat.
Men när en man har två fält, eller tre fält...
...kan han förlora vetet och ändå ha mat.
Den där marken är säker.
Och för att fortsätta vara säker, går jag dit och köper den.
Tror du att de skulle döda mig?
Nå, jag är inte rädd.
Jag går till Stora huset och säger:
"Jag har ett viktigt ärende. Det gäller pengar."
"Säg ett rimligt pris. Jag har pengarna här."
Det var en god tanke, åtminstone.
Men vad nyttar en god tanke, om ingen instämmer?
Och barnet, ett vackert barn. En vacker gosse.
Detta är Wang Lungs son.
Detta är bonden Wang Lungs son.
Det är en liten man.
O-Lan, hustru till Wang, och hennes son.
Du ska presentera dem för den gamla.
Du som sa att hon skulle få en flicka.
-En flicka! -Var tyst.
Annars får du se på annat.
Han ser sjuk ut. Mycket blek och grönaktig.
Måtte han inte dö innan våren.
Sluta kackla!
Raska på, kvinna! Ska jag behöva vänta hela dan?
Han är ett vackert barn.
Den gamla frun skrattade och sa: "Han är ett vackert barn."
Så sa hon: "Ett vackert barn."
Hon sa just inget annat än sanningen.
Inte en enda av slavarna hade en sådan rock som min.
Du ska inte se ut som en enkel mans hustru.
Jag har nog allt råd med en bit tyg.
Nu har jag två fält.
-Jag köpte det av Stora huset idag. -Marken?
De sa att det var en liten plätt och tog allt silvret som ingenting.
De dumma tjänstemännen, som ingen mark äger-
-skrattade för att jag inte kunde skriva mitt namn.
Men jag ska köpa om igen tills min mark är mer än en plätt-
-även i en prins hus.
Se, unge bonde, en dag ska detta tillhöra dig.
En dag är du också prins. Jag ska köpa mer och mer mark...
Så tråkigt. Vi är så fattiga. Vi äger inget. Och barnet är inget.
Ja, det är mindre än inget, bara ett flickebarn...
...som är täckt av koppor.
Ja, bara ett flickebarn, som är täckt av koppor.
Ni är mäktiga gudar. Ni är visa gudar.
I många år har ni visat denne enkle man godhet.
Jag hade bara ett fält - nu har jag fem.
Jag hade bara ett barn - nu har jag tre.
Min äldste planterade ris för första gången idag.
Min yngste är stor nog att leda oxen.
Mitt tredje barn är bara en flicka-
-men det klandrar jag inte er för.
Förlåt mig. Och vi har inte glömt er.
Ni får nya rockar av rött papper, så att ni inte glömmer mig.
Ni skänker mig stora skördar även i år.
Och ni övertalar min farbror att arbeta ibland och inte be om pengar.
Ber han ändå, tillåt min make att neka.
Det gör jag i alla fall. Med stor värdighet.
-Wang Lung, kom upp. -Kom hit upp, Wang Lung.
Wang Lung vet vad det är.
Varför då? Han är lika långsam som min gamla kvinna.
-Här är han. -Vad står på, grannar?
Titta. Titta.
En armé.
-Nej. -Handelsmän?
-Så många? -Nordbor.
-Men varför? -Det måste råda hungersnöd i norr.
-De går söderut, där det finns mat. -Hungersnöd? Fantasier!
Kvinnan har rätt. Jag har sett det förr.
Så går det när man bara äger ett fält.
Jag har fem. Tacka gudarna för att jag är förutseende.
Sånt prat! Förlåt min son!
Han är ung, dum och pratar för mycket!
Hungersnöden gjorde mig till slav.
Det torkar medan vi bär.
Och om rankorna svälter, svälter även vi.
Vetet är borta, och riset med.
Allt mina fält har gett är en handfull bönor.
Far! Far!
Far! Far! Far!
Vi är inga tjuvar, det vet du.
-Oxen är min. -Vi är hungriga.
Barnen är hungriga. Du borde hjälpa oss.
-Hade jag pengar, skulle jag hjälpa. -Min brorson... !
Du kan sälja din mark.
-Sälja min mark? -Ja.
Men när pengarna är borta... Och marken?
Vi kunde åtminstone leva gott genom hungersnöden.
Vad gör marken för nytta nu?
Du är ung, du vet inte vad hungersnöd innebär.
Min far såg år av hungersnöd, men han behöll marken.
Mina söner ska ha den.
Jorden är god. Om vi arbetar, föder den oss.
-Men vad ska jag leva av? -Arbeta, som jag!
Mina söner ska inte betala för en lätting som du.
Ska vi svälta, medan du har mark? Denna mark som du vägrar sälja!
Jag säljer inte min mark.
Den är mitt liv. Den är min. Jag säljer den aldrig.
Hellre matar jag barnen med jorden.
Och du kommer att begrava dem i den.
Han är min vän.
Min vän.
Vi är inte hungriga.
Nåd, O ni mäktiga.
Jag svälter, och mina kvinnor svälter...
...och ingen kan ge mig ens en handfull ris.
Det finns någon som har mycket-
-men han är en rik man, och rikedom gör hjärtat hårt.
Låt hans hjärta mjukna, O ni mäktiga-
-så att han ger mig något av sitt överflöd.
Borde en man inte sälja sin mark om han ingen mat har åt barnen?
Han har mat, och jag svälter!
Han har mat, och dessa goda män svälter!
Jaha?
Vad?
-Du har mat. -Vi svälter.
Du har mat. Mat.
Jag har ingenting.
Jag gräver upp rötter åt mina barn.
Du har mat undangömd. Mat och silver.
Mat?
Så leta rätt på den då!
Hon lagar mat! Wang Lung har mat!
Jag sa ju det! Han har mat!
Men...
...det är ju jord.
Den hejdar hungern...
...och den är varm.
Ching.
Hunger gör människorna galna.
Så, så.
Ni är små män nu.
Ni ska inte gråta.
Se.
Er syster gråter inte.
Den lilla...
...hon gråter aldrig numera.
Vad är det?
Varför?
Om du kunde få lite mat, skulle du skänka barnet styrka.
-Jag hittar mat. lmorgon ska jag... -När åt du själv något?
Det är något i mig som värker.
Och det är inte hunger.
Men en man har inga ord.
Inga ord...
...men jag vet.
O-Lan...
...jorden har glömt bort oss.
Jorden.
Jag hatar den.
Jag hatar den! Jag säljer den!
-Nej. -Den förbannade marken!
Nej! Inte marken.
Inte marken.
Vi är klara, brorson.
Är du trygg?
Ja.
Trygg.
En mun till att mätta.
Arme man, för dina barns skull...
...ger vi dig mer för marken...
...än du får någon annanstans i tider som dessa.
-Vi ger dig... -Tolv silverstycken.
Vad? Tolv silverstycken?
För all min mark?
-Jag betalade hundra gånger mer. -Men vem svalt då?
Tjuvar!
Och ni vet att jag måste sälja.
Nej. Inte marken.
Vi säljer inte marken. Vi behåller den.
Vi går söderut.
När vi återvänder, har vi kvar marken.
Men jag har ju arrangerat alltsammans.
-Ni måste sälja. -Är marken din?
Har du köpt den, bit för bit?
Marken är vårt liv.
Det är bättre att gå söderut...
...eller att dö under marschen...
...än att ge den till er utan något i gengäld.
Så synd. Så synd.
Hur ska du kunna gå någonstans med ett barn?
Barnet är dött.
Dött?
Jag hörde ju hans gråt.
Barnet är dött.
Nå, far? Ska vi åka med eldvagnen?
Det vore tryggare på din rygg.
Det kryper visst längs järnbalkarna.
-Farfar säger att det är eldguden. -Det är vagnar som sitter ihop.
Ska vi gå in i den?
Vi sitter i den medan den vandrar söderut.
-Med mattorna kan vi bygga ett hem. -Men så sätt igång då!
Nej, titta på mig, och lyssna.
Ta skålen i höger hand och håll fram den...
...mot alla som passerar. Och ropa till dem.
Visa medlidande, herrn. Visa medlidande, damen.
En god gärning skänker lycka. Småpengar, bara.
Ett mynt ni kastar bort, ger mat åt ett svältande barn.
Visa ert goda hjärta. En god gärning skänker rikedom.
Småpengar. Ett mynt ni annars kastat.
Skänk, annars dör barnet.
En god gärning skänker rikedom. Ge ett svältande barn mat.
Visa er goda rikedom. Det skänker ett gott hjärta.
Småpengarna svälter. Lägg ett litet barn i skålen.
Visa er goda rikedom. Småpengarna svälter.
Visa ert goda hjärta. En god...
Jaså.
Hur gick det idag?
Ingenting. Inget arbete av något slag.
Hundra män slogs om arbeten ett kreatur borde utföra.
Det vore bättre att svälta hemma-
-än i denna stora stad, där en man inte får arbeta.
-Det kommer. -Ska jag vänta länge på mitt kött?
Kött?
Det första vi får sen vi slaktade oxen.
Du måste ha tiggt av en prins.
Det är mitt.
-Varifrån fick du kött? -Jag tog det från en gammal kvinna.
Stal du det?
Din tjuv! Tjuv!
Tjuv!
Kött är kött.
Måste vi stjäla och tigga för att överleva?
En man står inte ut här...
...när han har egen mark i norr.
I tider som dessa...
...fann mina föräldrar ett sätt att återvända.
De sålde mig till den gamla frun i Stora huset.
Skulle du kunna sälja lillan?
Jag skulle sälja henne.
För att ta dig hem till marken.
Vore det inte för mig, dog du hellre än sålde henne.
Vi säljer henne inte.
Om jag så ska leva i denna vildmark.
Vad är det? Vad har hänt?
Vad har hänt?
Han drog timmer.
Han föll ner och dog i selen.
Var arbetade han? Var arbetade han?
Den Stora marknaden.
Vart ska alla dessa soldater?
-Det sägs att det blir revolution. -Revolution? Vad är det?
Jag vet inte. Men det har med mat att göra.
Det börjar gro igen.
-Var du bonde? -Jag äger mark i norr.
Det gjorde jag också, för tio år sen.
Varför återvände du inte?
Man behöver en oxe. Man behöver köpa utsäde.
Man måste leva tills man kan skörda.
Jag försökte spara i tio år. Jag kommer aldrig hem.
-Inte du heller. -Jag kommer hem.
Kan jag dra den, kan jag dra en plog. Oxe eller ej.
Lyssna, bröder, innan tyrannerna tystar mig.
Om några dagar är Kina ett fritt land.
Manchus tyranni är snart över.
Revolutionsarmén är på väg. De har gått fem mil om dagen...
...trots regnen i norr.
-Hörde du? -Ja, men vad betyder alltihop?
Det regnar i norr.
Varje stad i söder har anslutit sig till revolutionen-
Snart är hela Kina befriat.
Låt dem inte ta er hemifrån för att bekämpa er egen sak.
Soldater! Soldater!
Spring! Soldater!
Vem tror du att du är?
-Vad är det ni ropar? -Kina är befriat!
Revolutionärerna är här! Kina är republik!
Vad är republik?
Vart ska de?
Till Stora huset och plundra. Man kan ta allt man vill.
Sikta!
Eld!
Nej! Nej! Jag var hungrig!
Visa nåd! Nej!
Jag var hungrig! Hungrig!
Hungrig! Nej!
-Nej! -Sikta!
Eld!
Kapten.
Gör klart att marschera. In i ledet!
Se dem som en varning. Vi är republikaner, inte banditer.
Ordning måste råda i staden.
Ni kan gå. Men kom ihåg, att plundrare blir skjutna.
Vad har jag inte sett? Vad har jag inte sett?
Jag kan inte beskriva det. Sådana saker!
Folksamlingar. Hur kom jag igenom?
Staden är galen. De plundrar, dödar och bränner.
Soldater har kommit från norr.
Tur att du var här. Tur att du var här.
Titta.
Vi kan återvända.
Vi kan återvända till marken.
Hemma. Vi är hemma!
-Hemma. -Hemma.
Kom!
Ner med dig.
Spring till farbror och säg att Wang är hemma.
Säg till våra vänner att jag har säd.
Iväg med er!
-Vi är hemma! -Vi är hemma!
Det är ert. Ta allt ni behöver. Ta allt, Lee.
Hela säcken.
Det finns mat åt alla fram till skörden.
-Må ni skörda väl. -Tack, Wang.
-Adjö. -Tack.
Kom tillbaka om ni behöver mer.
-Ching. -Wang Lung.
Jag såg inget ansikte som ditt i staden, min vän.
Dessa tillhör dig. Jag förvarade dem i mitt hus.
Förvarade dem? När du svalt?
-Varför sålde du dem inte? -Jag har din plog också.
Behåll den.
Imorgon kommer jag med oxarna och plöjer ditt fält.
Jag har inget fält. Jag fick sälja det.
Sälja...?
Du får komma och arbeta åt mig.
Jag hade tur i södern. Jag tänker köpa mer mark.
-Kommer du? -Jag kommer, och det med glädje.
Brorson. Broder.
Mina kära! Jag förutspådde det.
Jag sa, att om söderborna hade nåt-
-skulle min brorson föra hem det.
Men det är för sent att hjälpa mig. Jag tvangs sälja mina döttrar.
Farbror, vad du än önskar, som jag har...
Inget alls.
Men om du kunde ge mig några silverstycken...
...två eller tre? Kanske fyra?
-Fyra? Nej, ta tio, 15, 20. -Tjugo?
Varför inte? Jag har mer än så. Jag har juveler.
-Juveler? -I alla färger.
Röda och vita.
Kom. Jag vill känna jorden mot tårna igen.
-Det var en sak... -Nå?
Ska du sälja juvelerna för att köpa marken?
Sälja dem? Naturligtvis.
Vad skulle jag annars göra med dem?
Om jag kunde få två...
...bara två små, de båda vita.
-Pärlorna? Du? -Jag skulle inte bära dem.
-Jag är för alldaglig. -Det har jag aldrig lagt märke till.
Men jag kunde hålla dem i handen.
Ibland.
Tack.
Äsch. Du hjälpte ju till att finna dem.
Du måste bära dem. Och klä dig på ett passande sätt.
-Inte som en fattig bondfru. -Det ordnar vi. Vi tar hand om er.
Vi flyttar in hos er. Vi bygger om huset.
-Det här huset räcker. -Nej, vi gör det större!
-Vi måste hysa ett hushåll! -Vi var lyckliga här.
Vi blir lyckligare, med män på fälten...
-...och slavar i huset. -Inga slavar.
Du behöver en slav tills du är frisk.
Jag är frisk nu.
Ser ni? Jag blev botad av att komma hem.
Men du ska vila och få allt. Vi ska leva gott och bekvämt.
-Vi är trygga så länge vi lever. -Längre än så. Du är rik!
Du kan leva som en stor herre. Du kan ta dig en andra hustru.
Hör, så han pratar!
Varför inte? Du har två oxar.
Nej, nej.
Kom.
En andra hustru!
Och Wang Lung byggde om sitt hus och berikade sina fält...
...och åren behandlade honom väl.
Vidare bestäms att ovan nämnde säljare, Wang Lung-
-ska leverera sagda vete till handelsmannen Liu Fung Kee-
-då detsamma har skördats.
Transporten bekostas av säljaren.
Parterna har kommit överens om, att priset för vetet är som följer:
För varje skäppa vete, fyra silverstycken.
I den händelse att vetet förstörs av storm, sjukdom eller annat-
-skall köparen, Liu Fung Kee, inte behöva köpa vetet.
Läs sista stycket.
Jag är glad att betala ett så högt pris för ert vete-
-trots att min vinst blir ringa.
Så vänligt av er att köpa mitt usla vete.
Kontraktet är klart, far.
Det är dags.
Det är fel i kontraktet. Detta är tecknet för trä.
-Det ska vara tecknet för vatten. -Ändra det, då.
Vi skriver inte på något felaktigt.
Två kloka söner som dessa utgör er största rikedom.
De är idioter. Har de lärt sig något, var det genom stryk.
Deras lärare fick slå dem.
Han slog dem så väl, att han där ska till universitetet.
Trots min ovärdighet hoppas jag på jordbruksexamen.
Examen? Jordbruk?
Ett papper som får det att regna tillräckligt, men inte för mycket.
-Ska du också fara? -Nej, jag stannar på fars mark.
Min bror ska visa mig vad mer vi kan göra med den.
Färdigpratat. Ta med pengarna hem.
-Min dumma dotter. -En vacker flicka.
-Hon ser anskrämlig ut. -Ni kanske ska blanda ert blod.
Er dotter är för god för min son.
Nej, men ni skulle aldrig sänka er till ett sådant parti.
Jag kan inte sikta så högt.
Det är alldeles omöjligt. Men det kanske låter sig göras.
Ja, om ni vill ha godheten att överväga det.
Jag ska tänka på det natt och dag.
-Adjö. -Det vore oblygt om jag sa...
...att idén var min. Adjö.
En sådan vacker dag.
Musiken lockar mig mot min vilja.
Jag är inte van vid såna här ställen.
Jag har inga kläder.
Jag är bara bonde. Jag har arbete att sköta.
Arbete? Arbete... !
Du måste lära dig att ha roligt.
Jord och skördar är inte allt.
Det finns sång och dans...
...och flickor som gör sådant på ett elegant vis.
Se!
-Det måste vara trappan. -Ja.
-Ska vi se efter hur det känns? -Nej, nej, nej.
Jag har alltid stått kvar på jorden.
Hon är som en dröm.
Sluta, sluta, sluta!
Tyst!
Den skulle inte väcka mig före festen.
-Ännu en fest? -Drakfesten, kvinna.
Jag måste bevara gamla traditioner. Min brorson insisterar.
Gamla traditioner? Din brorson vill mer än så.
När en bonde köper sidenrockar och tvättar sig varje dag...
-...gäller det en kvinna. -En rik man kan ha två hustrur...
...men hustrun stannar hos maken. Så ska det vara.
En kvinna får bara göra ett misstag.
Naturligtvis. Du kan se en tekanna med fyra koppar-
-men har du sett en kopp med fyra kannor?
Har du sett två skedar i samma skål som inte slår ihop?
Vad är det?
Förlåt, far, men du ser ut som härskaren i ett stort hus.
Jaha...
...det är inte så konstigt som ni tror.
Jag har precis...
Säg åt mor att jag vill prata med henne.
Har du tid? Vi måste välja utsäde inför sommarsådden.
Varför störa mig med det? Förbered säden min son gav dig.
-Blommorna är döda, lillan. -Din syster känner bara lycka.
Mor...
-Är det brev från din bror? -Nej, mor.
Far vill träffa dig.
Han vill ha vatten till sin rakning.
Mår du bra? Den gamla värken. Är det illa?
Nej, det är inget.
-Du skickade efter mig? -Ja, det är något jag har gjort.
Jag har köpt Stora huset. Huset Loo.
Gård och mark.
Jag är ny herre där.
Nå?
Är du inte tacksam?
Vill du inte bli härskarinna i det hus där du var slav?
Våra söner föddes här.
De behöver fruar. Vi får barnbarn.
Alla ryms i det huset.
Du får en hög position och pengar till slavar.
Du måste bli uppgiften värdig. Se på ditt hår, dina kläder.
Du skämmer ut mig. Man kunde tro att du vore bondhustru än.
Var är pärlorna du fick?
Pärlorna...? Jag har dem.
Du bär dem aldrig.
Jag tittar på dem ibland.
Jag behöver dem. Ge dem till mig.
Jag vet att jag är ful...
...och inte förtjänar kärlek.
Allt vi har nu, kommer från dig.
Det är sanningen, och den säger jag.
-Men... Men nu... -Men nu?
Det finns en kvinna.
Inte en sån som du.
Inte så god som du. Det är som en sjukdom.
När jag är med henne, räcker det inte.
När jag inte är med henne, finns det ingenting.
Inte ens marken betyder nåt.
Det blir bättre när hon finns i ditt hus.
-Säger du det? -Är det din önskan?
Låt det ske, då.
O-Lan....
-Vad mer kan man säga? -Ingenting.
Vem är det?
Vem var det som gick ut genom porten?
Han liknade min son, Lung.
-Vad nu, då? -Jag är Ching, bonden.
-Jaha, bonden Ching, vad? -Jag har ärende till bonden Wang.
Bonden Wang? Detta är huset Wang! Han är husets herre.
Det finns en dålig kvinna i huset. Det finns en dålig kvinna i huset.
En dålig kvinna!
Så, så, far. Det är den andra hustrun.
Det är en dålig kvinna.
Jag hade en kvinna, min far hade en kvinna...
-...och vi brukade jorden. -Kom, far.
Det är bara den andra hustrun.
Jag är trött. Jag vill ha mitt te.
Den gamle mannen är barnslig. Ingen lyssnar på honom.
Han ska hållas härifrån.
Man hatar mig här. Hur ska jag bli lycklig?
Men vad kan jag göra?
Jag sitter inlåst hela dagen.
Går jag ut, viskar de och tittar hatiskt på mig.
Var ska jag promenera om kvällarna?
Om jag hade en trädgård...
Om jag hade en egen trädgård med sångfåglar och en paviljong...
...och en fontän, med fiskar.
Men...pengarna.
-Så det är pengar du älskar. -Nej, lilla blomma.
Men det blir svårt före skörden.
Jag måste se efter.
Min yngste sköter räkenskaperna.
Men det är småsaker.
Om du älskar mig...
...om jag behagar dig...
Det skall göras.
Vad som helst.
-Vad som helst. -Var försiktig.
Mina pärlor.
Får jag komma in?
-Störs du av min musik? -Nej, nej...jag tycker om den.
-Jag lyssnar ibland. -Jag spelar, för jag är ensam.
Jag vill så gärna tala och skratta. Men det finns ingen här.
Jag är hemskt ledsen. Du måste ursäkta mig...
Jag ska till spannmålshandlaren. Jag måste gå.
-Går du förbi skomakaren? -Ja.
Kan du låta honom försilvra det här spännet?
Javisst...naturligtvis.
-Men missförstå inte. -Varför skulle jag det?
När en kvinna ger en man sin toffel...
-Jag borde inte berätta det. -Jo, snälla.
Nåväl...
...det betyder att hon tycker om honom.
Men du bad mig att låta försilvra det.
Spännet behöver inte försilvras.
Det är rent silver.
Ett brev från din bror. Läser du det för mig?
Javisst, mor.
Nu ska vi höra vad vår student har att berätta.
"Jag skäms över min okunnighet."
"Men jag skäms inte för att rådfråga mina lärare."
"Varje dag lär jag nya sätt att framkalla naturens effekter-"
"-om naturen själv skulle svika oss."
Vad säger han?
Han lär sig mycket som ska gagna oss.
Men är han lycklig? Behöver han något?
Nej, mor.
"Jag saknar far och mor djupt."
"Jag ser fram emot att dela lyckan i vårt nya hem."
-Jag vill också resa bort, mor. -Resa bort...?
-Ut i kriget. Jag vill bli soldat. -Vad är det för dårskap?
Jag har hört berättas om krig, plundring och strid.
Jag hatar det här huset! Jag tänker fara!
Kan hon inte sluta spela?!
Detta hus är fyllt av tystnad.
Jag läste ett brev från min bror.
-Vill du höra? -Om han mår bra, kan det vänta.
Men i ditt ansikte syns mer än ett brev.
-Han vill bli soldat. -Soldat?
Man använder inte bra järn till spikar-
-eller bra män till soldater.
Det vore en skam för mig att ha en son som är soldat.
-Jag är ingenting i detta hus. -Återvänd till fälten, då.
Hjälp Ching fram till skörden. Jord under naglarna är bra för alla.
Duger inte marken åt dig längre, duger den inte åt mig heller.
Jag vet inte vad detta ska föreställa.
Han är i åldern då man får utbrott och gråter.
-Jag hade inga såna utbrott. -Du arbetade på fälten.
Men han är som en ung lord. Och han är ensam.
När du var i hans ålder fick du en brud.
Men jag fick en slav...
Mitt giftermål kostade inte far något.
Pojken är vår son.
Han skulle ha det bättre i döden...
...än här, med den kvinnan.
Vad?
Du drömmer!
Till och med hon hör det, som inget annat hör.
Det fyller hela huset.
Kvinnan lockar, och hon är djärv.
-Din son är ung... -Nog nu!
Skvaller. Köksskvaller.
Därifrån kom du, och där vill du bo. Men så bo där, då!
Ät och sov var du vill, men mellan oss finns det ingenting.
Ingenting!
Här är ensamt för en man.
Vad gör du inomhus? Det finns arbete att göra på fälten.
Vad...? Vad är det?
Du...
...du gråter ju.
Om du måste göra det, är det ledsamt för en man.
Men varför gråter du?
Vi har mat varje dag...
...och en eld.
Ibland längtar en man ut till sina fält.
Om det skulle behaga att komma och arbeta, går det bra.
Nej, min son borde komma. Han kämpar mot selen därhemma.
Här får han all frihet han önskar sig.
-Var är han idag? -Han kommer och går.
Ibland en dag, ibland två.
-Jag trodde att du visste. -Jag visste inget. Jag bor i stan.
Varför sa du inget, din dumma oxe?
Varför berätta det alla har sagt i veckor nu?
Sagt?
-Vad då? -Ja...
Tala!
Hade du ögon och öron skulle du veta.
Veta vad då?
-Att andra hustrun och din son... -Lögnare!
Lämna min mark.
Jaha...vi har ett långt förflutet.
Ta dina tillhörigheter och gå.
Jag kom till dig tomhänt. Jag går tomhänt.
Goddag, min herre, goddag.
Far!
Ut.
Försvinn ur min åsyn.
Adjö, mor.
Mor!
Du är sjuk. Du behöver en läkare.
Det är ingenting.
Vart du än går...
...måste du berätta det för mig.
Det sägs pågå ett krig i norr.
I krig händer det...
...att vissa dör.
Om det är bäst så, så låt det ske.
Du måste sköta skörden.
Vi är skyldiga det mesta. Kontoristen kan berätta.
Jag ordnar det.
Om du måste gå...
...finns det nåt som behöver göras.
Tala med din far. Du är hans yngste son.
Far.
Far?
Jag reser bort.
Jag vill bara säga att jag... Hur jag...
Om du kan förlåta...
Gå, då.
Brorson. Vi är ruinerade. Allt är förlorat!
Och jag förutspådde det.
-Vad har hänt? -Jag sprang hit för att berätta.
-Vad är det? -Jag förlåter alla.
-Vad gäller det? -Det här.
-Gräshoppor! -Den flygande pesten.
-Nå, låt dem komma. -Men marken, skörden...?
Vad kan vi göra mot gudarna?
Det är inte gudarna. Vi kan bekämpa det.
-Har du sett en gräshoppssvärm? -Det har jag.
De är miljontals. Luften är svart och stinker av dem.
Där de landar, lämnas inget kvar.
Inte ett vetekorn, inte ett strå, varken blad eller blomma.
-Ingenting. -Bekämpa det med din bok, du.
Jag vill inte vara vanvördig.
Men jag berättar vad jag lärt i skolan:
"En man är slav åt jorden eller en herre."
"Vänder de sig emot honom, ska han slåss!"
Vi kan bekämpa dem! Räddar vi blott ett fält-
-är det nytt i landet och det bästa på 1000 år!
-Visa oss hur man gör, då. -Kom med ut på fälten.
Gräshopporna kommer ner här.
Vinden blåser mellan kullarna, som en strömvirvel.
Den blåser gräshopporna hitåt, ingen annanstans.
Jag såg det som pojke. De kom där-
-och försvann när vinden vände.
-Men de tog skörden med sig. -Just det.
Vi motar dem tills vinden vänder.
Vi måste gräva en korridor och skapa en eldvägg.
-Mitt vete ligger utanför! -Mitt också!
Jag ersätter er allihop.
Vi kör hit fotogen på kärror.
Det ger höga lågor. Vi räddar allt bakom väggen.
Kommer de igenom, vidgar vi diket bakom.
-En vattenväg. -Det går inte.
lsåfall slåss vi med facklor, oväsen-
-med händerna. Håller vi ut tills vinden vänder-
-...kan vi rädda fälten. -Det går inte.
Det måste gå!
Allt vi har hänger på detta.
Ni tror jag är rik, men inte utan skörden!
Räddar jag nåt, delar jag med mig.
Låt män och kvinnor gräva och pojkar göra facklor.
Hämta allt som gör oväsen.
Hämta oxar, plogar, skäror, spadar! Skynda er!
Ni är värdelösa, allihop. Jag stannar här och ber.
Fortare. Fortare! Korridoren måste vara bredare.
Hit upp! Skynda på! Kom hit med eldmedlet!
Raska på!
Vi behöver facklor!
Det är miljoner. Miljarder!
Förbannelser...
-De landar på samma ställe. -Ja, men de kryper.
Skynda på med eldmedlet!
Lasta av eldmedlet! Hämta...
Hämta facklorna.
Fler facklor!
Tänd eldarna!
Mer eldmedel! De kväver lågorna!
De bryter igenom, precis som jag förutspådde.
Vatten! Översvämma dikena!
Vi är besegrade. Ingen tvekan om den saken.
Diket håller aldrig.
Vi måste slåss med händer, skyfflar, vad som helst!
Stå upp! Fortsätt kämpa. Ge inte upp.
Vi måste fortsätta kämpa.
Vi måste rädda allt vi kan. Upp med dig!
Rädda vetet, sa jag!
Rädda det!
Vinden!
Vi besegrade dem!
-Vi besegrade dem! -Ja! Vi besegrade dem!
-Vi gjorde det! Vi besegrade dem! -Ja! De är borta!
Seger! Seger! Vi gjorde det!
Ja, de är borta!
-Hurra! -De är borta! De är borta!
-Det är magiskt. -Unge herrn!
-En son att vara stolt över. -En far att vara stolt över.
Men det är ju ingenting. Olja och eld, bara.
Nåt vi läst i böckerna. Jag är utmattad.
-Men vi räddade grödan. -Skörden är räddad. Tacka gudarna!
Hur är det fatt?
-Jag ropar på din make. -Nej, nej.
Säg ingenting. Han är ute på fälten igen...
...med sina söner.
Den här dagen är hans.
Det måste den vara.
Ni ska ta in skörden och leda männen.
Det ska ni båda göra.
Och Ching är min förman.
Det finns arbete att uträtta.
Gör det igen!
Något mer måste göras. Du ska göra det, kvickt.
Jag...? Arbeta?
Gå till banken. Det gäller en provision.
Och stjäl du lite av mig, så varsågod. För forna tiders skull.
Jag ska sälja Stora huset.
Sälja? Varför då?
Skörden är räddad. Du har pengar.
-Du kan leva som en herreman. -Det är det slut på.
Jag ska sälja Stora huset.
Det är bröllop igen.
-Men vems? -Din sonsons...
...och snart får du barnbarnsbarn!
Javisst, många, många!
Jag ber, jag ber.
Låt honom vara ifred.
Han är lika röd som det utmärkta vinet.
Nog är det utmärkt! Min mage är mycket nöjd.
Jag har aldrig ätit sånt här ris förr.
Det är bedrövligt ris. Det sämsta jag nånsin köpt.
Barnbarn.
Barnbarnsbarn.
-Har alla gäster fått vin? -Javisst.
Är det söta riset varmt, med flott, socker och åtta frukter?
-Precis som du ville. -Frun, er sons brud.
Ja, hon är vacker.
Min dotter.
Se efter din make...
...och din makes far.
Och hans farfar.
Du har inga skyldigheter gentemot någon annan.
Du behöver vila.
Alla ska vara glada, inte mindre glada på grund av mig.
Skänk dem...
...åt bruden.
I sinom tid. I sinom tid.
För du ska bli frisk igen.
Frisk?
Den här saken väntar på mig.
Du kan inte tala så och samtidigt behaga mig.
Jag är nöjd.
Och det som måste göras...
...har du gjort.
-Brudgummen hör ingenting. -Han vill att vi går hem.
Inte alls. Det vore en ära om ni stannade hela kvällen.
Minns du?
Ja.
Om man hade orden...
-...finns det saker... -Vissa är bortglömda.
Men nu vet jag att du är den enda, och den bästa en man kunde få.
O-Lan.
O-Lan?
Jag uthärdar inte detta.
Jag säljer all min mark, om du blir frisk.
Nej.
Jag skulle inte tillåta det.
För någon gång måste jag dö.
Men marken finns kvar...
...efter mig.
Jag ber dig...
...stanna här hos mig.
Det kan jag inte.
Förlåt mig.
O-Lan...
...du är jorden.